Христо Смирненски
Молитвата на един столичанин

chitanka.info

Към твоя трон, Творецо, съграден от лъчи

(аз него не съм виждал, но чул съм за това!),

отправям най-смирено днес своите очи

и шепнат бледи устни молитвени слова.

За себе си не моля аз никакви блага,

не искам аз от тебе ни злато, ни любов,

защото харно зная, че както досега,

ти няма и да чуеш и тоз път моя зов.

Недей да мислиш, нещо че моля се на теб

на кръвнините страшни да туриш вече край,

нито да ми изпратиш чували с топъл хляб,

нито пък да отвориш за мене своя рай!

За друго днес се моли на теб един аскет,

отправил морен поглед към ясни висини —

аз моля ти се кротко, аз искам занапред,

Творецо всемогъщи, ужасно топли дни.

Та тлъстите търговци, тез кърлежи безчет,

безмилостни смукачи на бедния народ,

да видят, Саваоте, на този жалък свет

човешка мъка що е, какво е кървав пот.

О, нека ги помъчи без труд събрана мас,

о, нека пот облее престъпните чела,

аз химни ще ти пея, ще сваля теб тогаз,

макар да не премахне туй нашите тегла.

Към твоя трон, Творецо, съграден от лъчи

(дали е тъй не зная, аз чул съм за това!),

отправям най-смирено днес своите очи

и шепнат бледи устни молитвени слова.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.